I EN NÆR FREMTID.
EFTER ØKONOMISK KATASTROFE OG KLIMAFORANDRING KOM HUNGERSNØD,
DEN STORE MIGRATION OG BORGERKRIGEN.
SAMFUNDET KOLLAPSEDE.
FREMSTILLING OG INDUSTRIEL PRODUKTION AF FØDEVARER OG ANDRE VARER OPHØRTE.
USA BYGGEDE MURE OMKRING SIG SELV OG SINE BYER.
REGERINGEN GAV VIDTRÆKKENDE BEFØJELSER TIL EN ENKELT MYNDIGHED OM
AT SORTERE DE BORGERE FRA, SOM ANSÅS FOR AT VÆRE EN BYRDE FOR SYSTEMET.
MYNDIGHEDEN FIK NAVNET...
ET NYT LIV VENTER I DET NYE EDEN.
Du nærmer dig, nærmer dig...
Du er fremme.
Du har forladt New Americas sikkerhedszone.
Din sikkerhed kan ikke længere garanteres.
Agent Noah Kross, forlader sikkerhedszone A57.
Optag og bekræft følgende: Jeg er bevidst om faren.
Jeg foretager rejsen af egen fri vilje uden tvang.
Jeg er bekendt med alle Humanity Bureaus procedurer, inklusive stykke 2355.
Send alle beskeder til min telefonsvarer. Jeg hører dem...
...når jeg vender sikkert tilbage. Slut på meddelelse.
Optag og henvis til følgende: Humanity Bureau-sag 56672941.
Chester Hills, hvid man, 73 år.
Dette er mit første besøg hos hr. Hills på hans hotelværelse.
Jeg er her et kvarter før tiden. Hr. Hills skal deporteres næste tirsdag kl. 9.00.
Afslut optagelse.
Rent vand og en ny start.
Agent Noah Kross, Humanity Bureau. Jeg leder efter Chester Hills.
Et nyt liv venter i Det Nye Eden.
Kammerat! Vi har aftalt et møde. Han venter mig.
Ja, jeg troede ikke, du var her for at leje et værelse.
På den anden side af parkeringspladsen, opad trappen og til højre. Værelse 223.
Det er min pligt at sige til alle byboer, at de ikke må drikke vores postevand,
men hvis du er interesseret, har jeg renset vand.
En forseglet literflaske. Uden nitrater. Ingen målbare forureninger.
- Det er en lang tur tilbage til byen. - Det er forbudt at sælge uden licens.
Ja, men vi gør alle, hvad vi er nødt til, ikke?
Et bræt sidder løst på trappen. Snubl ikke.
Eller gør det.
Er det alt? Du er ikke ansat. Lønsedlerne er 12 år gamle.
- Er jeg kørt 500 km for det her? - Jeg har ret til at appellere sagen.
Dette er stadig USA. De fries land, de tapres hjem.
Det er det vel, ikke?
- Jeg er her for at hjælpe dig. - Jeg vil ikke have din hjælp.
Du har ingen ret til at fortælle mig, hvordan jeg skal leve. Ingen.
Jeg beklager, du ser sådan på det.
Men Det Nye Eden vil give dig den nye start, du fortjener.
Vil du ikke have et bedre liv? Du er uden indkomst og har opbrugt dine tilskud.
Hvordan vil du overleve?
Du skal være en produktiv borger. Sådan er loven. Alt andet er kriminelt.
Du er subsistensløs, en byrde for samfundet.
Du har ingen gyldige grunde til at appellere ifølge Humanity Act.
Hvis du ikke accepterer genhusning, er jeg tvunget til at arrestere dig.
Jeg er ikke dum. Jeg kender sandheden.
- Hvilken sandhed? - Det her er spild af tid.
- Hr. Hills, har du det godt? - Jeg har det strålende, hr. Kross.
Jeg er statsborger i De Forenede Stater.
Jeg har spist middag i Det Hvide Hus, for fanden!
- Og det var et rimelig godt måltid. - Chester, hvad helvede...
Din lille lort!
Jeg kiggede på obduktionsrapporten. Du affyrede tre skud.
Det ene ramte den gamle mand mellem øjnene.
Han var guvernør i Colorado engang. Sikke de mægtige falder.
Det var bare et heldigt skud.
Det fik ledelsen til at bemærke dig. Du bliver forfremmet.
- Generer det dig ikke, at to mænd døde? - Du var tvunget til at forsvare dig.
Folk er desperate. De har ikke rent vand og kan ikke dyrke jorden.
- Jeg har set børn drikke deres eget pis. - Derfor forlader jeg sjældent byen.
Smukt!
En skam, der ikke er fisk tilbage i havet.
Da jeg var barn, var der mange slags. Min mor tog mig med til Canada.
Jackfish Lake. Hytten er der vist endnu.
Da du var barn, sultede din mor ihjel og tog næsten dig med i døden.
- Der er intet deroppe udover ørken. - Det ved du ikke.
Jo. Strålingen har forurenet alt, Noah. Det er fortrolig information.
Hvorfor insisterer du på at leve i fortiden?
- Monet? - Kan du lide det?
Jeg kan lide dets værdi. Hvor er hundene, der spiller poker?
De hænger på badeværelset.
Begejstringen er ikke stor for Det Nye Eden.
Der går rygter om overbefolkning og sygdomme. Folk bliver hellere, hvor de er.
Men det valg har de ikke, vel?
Chester Hills sagde, han vidste sandheden.
- Sandheden? - Han nægtede at flytte.
Chester Hills var en sørgelig gammel mand, der sikkert drak sit eget pis.
Optag, sag 56672996.
Rachel Weller, enlig mor, 30 år. Sønnen Lucas, 11 år.
Det er første gang, jeg besøger hjemmet, en bondegård i to etager.
Vis foto af mor og søn.
Skal jeg have skoene på? Mine fødder gør ondt, og de klemmer.
Bare i dag, Lucas. Og svin dem ikke til. De skal tilbage i morgen.
- Men mor... - Lucas!
For at blive her må vi bevise, vi kan klare os selv. Så opfør dig ordentligt!
Fru Weller. Jeg er agent Noah Kross fra Humanity Bureau.
- Vi har en aftale. - Det er "frøken". Dette er min søn.
Lucas...
Kom indenfor, hr. Kross.
Hvordan begynder vi? Du har vel gjort det før?
Mange gange. Slap af, vær ikke urolig, det gør ikke ondt.
- Mor, skoene klemmer. - Han vokser.
De påvirker ikke min undersøgelse. Han må gerne tage dem af.
- Jeg tager dem af. - Lav ikke knuder på snørebåndene.
Fik du brevet med de dokumenter, jeg bad om?
- Ja, de er i stuen. - Perfekt. Så er der ingen problemer.
Undskyld.
Hvilken slags pistol har du?
En Beretta PX4.
- Kan du lide den? - Ja.
Du bliver ikke syg af det. Det er kogt og filtreret.
- Vi vil ikke have, du dør her. - Det er meget betænksomt.
Tak.
- Hvorfor skriver du alle de tal? - Jeg ser på din mors produktivitetspoint.
Som statsborgere er det vores pligt at bidrage med mere, end vi tager.
- Du lyder som min lærer. - Alle må gøre sit.
Det siger hun også. Bør dem, der har mere, ikke hjælpe dem, der har mindre?
Jo, i teorien, men i praksis er det svært at opretholde.
Er det derfor, vi skal flytte? Fordi vi ikke bidrager nok?
Du ser tørstig ud.
Min kammerat, Bobby Sloane, flyttede til Det Nye Eden.
Han lovede at skrive men har ikke gjort det, ikke til mig i hvert fald.
Han har sikkert nye venner og har glemt mig.
Han drikker sikkert limonade hver dag.
Vær ikke så hård mod ham.
Hvor er han nu?
Ifølge hans rejserute undersøger Kross en deportationsordre udenfor byen Oliven.
En smuk kvinde.
Mødet var til middag, så han burde have indgivet sin rapport nu.
Hvorfor den pludselige interesse for Kross?
Han bliver forfremmet. Det er standardprocedure.
Standardprocedure? Siden hvornår?
Send rapporten til mig, så snart han har indgivet den.
Og han må ikke vide, han bliver undersøgt.
Javel.
Jeg husker ikke, hvornår vi sidst brugte det fine sølvtøj.
Nu limer jeg snart din mund sammen. Tal kun, når der bliver talt til dig.
- Hvad fik du til frokost i dag, Lucas? - Vi spiste ikke frokost, kun morgenmad.
- Ingen sulter i dette hus. - Du bad om en evaluering.
- Jeg skal vide, om du kan brødføde ham. - Jeg gør mit bedste.
- Min mor er smuk, synes du ikke? - Lucas!
Hun har aldrig været gift.
Hr. Kross ved allerede alt om os.
Ikke sandt, hr. Kross?
- Ved du, hvordan gammel jeg er? - Du er 11.
- Hvad er mit mellemnavn? - Du har ikke noget.
Det er rigtigt.
Er du færdig?
Hvordan klarede jeg mig?
Hvorfor... Hvorfor vil du blive her?
Intet vokser. Der er intet håb.
Du må hellere kigge lidt nærmere.
Min søn og jeg hører hjemme her. Vi er lykkelige her.
Humanity Bureau tager sjældent fejl, og jeg har ikke meget indflydelse.
Ifølge stykke 16 i Humanity Act skal du og din søn
overflyttes til kolonien Det Nye Eden.
I har 12 timer til at pakke jeres ting og gøre jer klar.
Kun det mest nødvendige. Toiletsager, et sæt skiftetøj, den slags.
Denne brochure...
Denne brochure forklarer det hele.
Han skal optræde i morgen og har øvet sig i månedsvis.
- Hvad skal jeg sige til ham? - Sig, at det er bedst sådan her.
Åh gud... Han er det eneste, jeg har!
- Du har brugt alt det rene vand. - Det gør ikke noget.
Lov mig, du aldrig skræmmer mig sådan igen.
Jeg lover det.
Du er heldig, Lucas.
Så heldig du er!
Agent Noah Kross.
Åbn sag 56672996.
Inkluder under mit ansvar følgende instruktioner:
Udsæt deportationen af Rachel og Lucas Weller.
Foretag ingen yderligere handlinger uden mit samtykke.
Ingen notater lige nu. Luk sagen. Rapport følger.
Hvordan kom du ind?
Nøglen lå under dørmåtten.
Jeg har ingen dørmåtte.
Hvad sker der, Noah? Du står til at blive forfremmet.
Hvorfor udsætter du en deportation? Hvorfor er dette tilfælde noget specielt?
Drengen synger. Han skal optræde og har øvet sig i ugevis.
- Hvad? - Han skal optræde.
- Begynder du at blive blød? - Det er et godt minde at have for drengen.
- Uanset hvad, har han altid det. - Du kan ikke hjælpe disse mennesker.
Deportationsordrer er endelige. Deres skæbne er beseglet.
Førhen havde du et hjerte, Adam.
De har 24 timer.
Og du har en lås at ordne.
OVERGIV JER ALDRIG
Skal du op?
Jeg ville sikre mig, vi ikke blev forfulgt. Vi har kun nogle minutter.
OVERGIV JER ALDRIG
Hvorfor skal jeg stole på dig?
Vi har begge meget at tabe, hvis dette er en fælde.
Hvad er det, du ved, hr. Ravetch?
Hvad betyder "overgiv jer aldrig?" Hvad er "sandheden?"
Min bror og hans kone blev deporteret for tre år siden. Jeg har ikke hørt fra dem.
- Jeg kan ikke hjælpe dig. - Nej, men du kan hjælpe andre.
Her har du svaret på alle dine spørgsmål.
Jeg er ikke alene om det her. Vi kunne godt bruge din hjælp.
Du ved, hvor du finder mig.
- Hvad er det, jeg ser på? - Det Nye Eden.
Hvad har vi gjort?
Jeg sværger troskab overfor De Forenede Staters flag
og den republik, som det repræsenterer.
En nation under Gud, udelelig med frihed og retfærdighed til alle.
Bliv her. Hvad laver du her?
- Jeg tænkte, I kunne bruge et lift. - Hvorhen?
Du var god!
Virkelig god!
- Synes du? - Helt sikkert.
Synes du ikke, Rachel?
Jeg kan ikke lide at prale, men du var rigtig god. Kom.
Man kan købe et hus her for det, denne kaffe koster.
Det var en gave. Kaffe er svært at få fat på endda i byen.
Jeg gemte den til en særlig lejlighed.
- Vil du have en kop? - Ja tak.
Jeg sætter stor pris på det, du gjorde for mig og Lucas.
- Jeg har en tilståelse. - Er du sikker på, jeg bør høre den?
Jeg forsøgte at bestikke dig med limonaden, jeg havde lånt hans sko...
...og jeg aner ikke, hvordan man laver kaffe.
Jeg viser dig det. Har du en kaffekande? Det gør processen lidt nemmere.
Du er ikke, som jeg forventede.
Blomsterne på din kjole er stolte kavalerer.
- De vokser ikke længere. - Sludder. De vokser nok et sted.
Nej, det gør de ikke.
I kan ikke blive her. De tillader det ikke. De vil hente jer.
Det gør de altid, og jeg kan ikke stoppe dem.
Jeg har vist en kaffekande et eller andet sted.
Vi skal af sted alle tre. Nu!
Pak en taske. Tag kun det, du kan bære.
- Hvad med mine bøger? - Tag én.
Læg våbnet fra dig, ellers skyder jeg hende i hovedet.
Og pistolen.
- Kald på drengen. - Han er her ikke.
- Kald på drengen, sagde jeg. - Du behøver ikke gøre det her, Adam.
Hallo!
Fandens også!
Benzintanken lækker...
- Skift til reservetank. - Reservetanken er tom.
Overfør benzinen til reservetanken. Angiv lokaliteten med GPS.
Satellitten er utilgængelig. Nuværende lokalitet ukendt.
Godt, forbindelsen er nede. De kan ikke spore os et stykke tid.
- Flot, Porter. Du er forsinket! - Undskyld.
Nøglen er i kagedåsen.
Er du døv, Porter? Bjørnen med hatten!
Jeg har den.
Adgang nægtet...
Ikke godt.
Der er en værktøjskasse bag sædet. Tag den frem.
- Hold udkig. - Efter hvad?
Alt, der bevæger sig.
Der er en stor, svedig fyr med en krykke.
- Hvad laver han? - Han kigger bare.
Skyd, hvis han bevæger sig.
- Uautoriseret fjernelse af GPS. - Deaktiver stemmesvar.
- Det her er vanvittigt. Hvad gør vi? - Gå ind og se, om der er mad og vand.
- Jeg kan ikke lide det her. - Vi har ikke meget tid. Heller ikke mig.
- Jeg har brug for benzin lige nu. - Bevar roen, til hjælpen kommer.
Hvis du ikke skjuler endnu en krykke, foreslår jeg, at du hjælper os. Benzin.
Jeg har gemt det til svære tider, men jeg fornemmer, et uvejr er på vej.
- Hvordan havnede du i denne situation? - Jeg fik lidt hjælp.
Noah, jeg kan se en støvsky. Nogen er på vej!
- I når ikke langt. - Hjælp mig med benzindunkene.
Er du en god familiemand?
- Jeg forsøger at være det. - I får brug for et godt forspring.
Kom så!
Ville du have gjort manden ondt?
Han havde benzin, og vi havde brug for det. Jeg gjorde, hvad jeg var nødt til.
Havde du dræbt ham?
Det troede han.
Den satans...
En agent er på flugt med en kvinde og et barn, som vi ikke ved noget om.
Hvorfor ødelægger han sin karriere? Hvad vinder han ved det?
Det er muligt, han kendte Rachel Weller før sin tid hos os.
Muligt? Find ud af det med sikkerhed. Jeg vil vide, hvem hun er.
Hvis de har en fortid sammen, vil jeg vide, hvorfor de flygter ud i ørkenen.
Jeg har hørt, at du og Kross var nære venner.
- Alligevel betroede han sig ikke til dig? - Hvad insinuerer du?
Der er revolutionære personer, der skjuler sig iblandt os,
og som vil ødelægge det, vi har tilbage. De mener ikke, det er et demokrati mere.
Og hvad Kross end planlægger,
er det dit ansvar at sikre, det ikke lykkes for ham.
Dem, vi anser for at være overflødige, skal tro på, at et bedre liv venter dem.
De har brug for håb. Vi kan ikke lade den illusion blive ødelagt.
Jeg bad om at få disse leveret for at illustrere en pointe.
Hvad er det?
Er det en tand eller knogle?
- Det er nok et barns tand. - Ja, det stemmer.
Kig godt på den, Westinghouse.
Find Kross, og gør det hurtigt.
Ellers kunne du også havne i Det Nye Eden.
- Er den din? - Ja, men nu er den din.
Du skal have den.
- Må jeg beholde den? - Ja.
Tak.
Hvorfor ser du så ked ud af det?
- Er vores held sluppet op? - Nej, vi har masser tilbage.
Se lige her.
Jackfish Lake? Er det der, vi skal hen?
Hvad?
Canada? Er det din plan? Der er ingen søer mere. Hverken der eller andre steder.
- Der ser rigtig fint ud. - Lucas, hop ind i bilen igen.
- Du kan ikke... - Skuf ham ikke.
Næste stop, Jackfish Lake!
Andenplads i den nationale fluefiskerkonkurrence.
- Den er i god stand af sin alder. - Alder?
De stoppede med at lave biler for 30 år siden. Det er en El Camino.
- Du finder intet bedre. - Kan du åbne motorhjelmen?
- Den lugter, mor. - Ja, men den har fire hjul.
- Og hvis jeg kommer til at hænge på den? - Alene batteriet er tusind dollars værd.
- Vi bytter, din El Camino for min vogn. - Jeg har også brug for mad og vand.
Tyve flasker vand og en kasse med bønner på dåse.
- Rent vand. - Rent nok.
Og jeg vil have det fine ur, du har på.
Jeg har brug for en rutebeskrivelse.
Ingen veje fører nordpå længere. I kommer ikke over grænsen.
- Ifølge hvem? - Dem, der forsøgte og vendte tilbage.
I er ikke de første.
Jeg mødte en mand for flere år siden.
Han kan måske hjælpe jer, hvis han stadig lever.
Tak.
- Etage? - Tredje, tak.
Det er virkelig mærkeligt...
Nøglen, jeg fandt i dit soveværelse, hører til elevatorens kontrolpanel.
- Hvem er du? - Hvad gav du til Noah Kross?
- Jeg ved ikke, hvad du taler om. - Hør efter, Irving Ravetch.
Du er underleverandør til forsvarsministeriet.
Du fik følsomme oplysninger og havde tavshedspligt.
Dette er din søn.
Dette er din kone. Vil du gerne se dem igen?
- De er ikke indblandet. - Hvad gav du ham? Hvad ved han?
Du har ti sekunder til at redde din familie. Ni, otte, syv...
- Projekt Eden. - ...seks, fem, fire...
-Jeg gav ham Eden.-...én.
Var det ham, der kom til dig
for at få disse oplysninger?
Han ville bare have sandheden at vide.
Saml billederne af din kone og søn op. Gør det nu.
Saml dem op.
Gå hjem, Irving.
Til din familie. De venter på dig.
Hvis du slider de sko, må du gå barfodet i sneen.
- Fandens også, han er væk! - Lucas!
Hvad er dit ærinde her, fremmede?
Jeg beklager velkomstkomitéen, men vi må være forsigtige.
Min kone blev dræbt af skattejægere i fjor, og min datter blev voldtaget.
Adolf Schroder.
Jeg er tysker.
Jeg kom her på ferie med mine forældre som barn.
Tingene gik ikke så godt.
Og som I kan se, er de ikke blevet meget bedre.
Det er ikke klogt at rode med Moder Natur.
Efter tilstrækkelig meget lort i luften og vandet begynder hun gøre modstand.
- Vi hørte, du kan hjælpe os. - Hvem fortalte en sådan løgn?
- En bondekone. - Jeg kender ingen bønder.
Det er dig på billedet, ikke?
Ja, jeg husker hende nu.
Vi var meget unge.
Hendes far solgte en bil til os. Vi nåede ikke langt i den.
Du kan beholde det.
- Hvad har I brug for? - En vej nordpå.
Over grænsen til Canada.
De tusind søers land. Hvornår var du der sidst?
Som syvårig sammen med min mor. Hvorfor?
Ligesom bondekonen kan søerne have forandret sig.
Måske er de der slet ikke.
Men det finder I ud af, når I når dertil. Det er helt sikkert.
Så er det klaret, lige nu. Hvor var jeg? Jo...
Der er kun én vej nordpå. Tager I af sted, kan I ikke komme tilbage.
Risikoen er stor for, at I slet ikke klarer det.
I får brug for den her.
Den er gammel men fungerer stadig.
- Den måler strålingen. - Ja, jeg ved, hvad den er til.
- Hvad er det? - En kaninfod. Den bringer held.
Ikke for kaninen.
Den smagte garanteret lækkert.
Grænsen er stærkt overvåget fra kyst til kyst.
Man kan ikke komme over, under eller gennem den.
Ingen ved, hvad der er på den anden side, men hvis I har besluttet jer,
skal I først rejse mod vest og derefter nordpå.
Der er hverken mad eller vand.
Spis ikke sneen, for så bliver I syge.
Alle, der nærmer sig jer, er fjendtlige.
Lad jer ikke narre af falske smil. De vil voldtage dig og drengen.
I tager ud, hvor ingen andre tør.
Her ligger Collingwood atomkraftværk.
Der skete en kernenedsmeltning i reaktor 3 og 4. Regeringen forsøgte at fortie det.
Området er ekstremt forurenet med radioaktive isotoper.
Ingen tør nærme sig stedet.
Nåh ja...
I får brug for disse jodtabletter.
Anvisningerne står på etiketten.
Begynd at tage dem, så snart I ser reaktorernes køletårne.
Tak.
Glock 18.
Ni millimeter.
- Har du dræbt nogen? - Ikke endnu.
Men jeg gør det, hvis det er nødvendigt.
Amanda Douglas.
Vil den rigtige Rachel Weller venligst rejse sig?
Vi dør, hvis vi rejser nordpå. Det er selvmord.
- Vi dør også, hvis vi bliver her. - Jeg siger, det hele var min fejl.
- Jeg fortæller dem, hvad de vil. - Der er ingen vej tilbage.
Det du havde, eksisterer ikke længere.
- Du sagde, Det Nye Eden var en begyndelse. - Glem, hvad jeg sagde.
- Det kan ikke være værre end det her. - Forsøg at sove lidt.
Vi har en lang rejse foran os.
Stolte kavalerer vokser ikke mere.
- Lucas, hvor er din kaninfod? - I lommen.
- Tab den ikke. - Nej.
Jeg kommer her én gang om måneden, Porter, om jeg vil eller ej.
Vi er flere, der deler stedet. Du ville hade mig, hvis du vidste, hvad det koster.
Jeg tjekkede rationeringskortet, du gav mig.
Ifølge vore oplysninger døde Amanda Douglas for ni år siden.
- Obduktionsrapporten? - Nej, det var et år med hungersnød.
Massebegravelser var almindelige. Mange dødsfald blev slet ikke rapporteret.
Vi ved, at hun lever. Hun tog Rachel Wellers identitet.
Jeg gætter på, hun ligger i en massegrav et eller andet sted.
- Hvorfor tage en død kvindes identitet? - Det ved jeg ikke, Porter.
Du skulle tage en svømmetur.
Nej, jeg...
- Jeg er bange for at drukne. - Det kan meget vel ske.
Dette er en glemt kunstart, Porter.
Hemmeligheden ligger i at holde vejret, inden man dykker.
- Hvor længe har jeg sovet? - Nogle få timer.
Hvor er vi?
Et sted vest for North Dakota på det, der er tilbage af I-94.
Han taler i søvne.
Når han spjætter på den måde, er det fordi, han drømmer.
Hvordan var hans far?
Han kom, blev i en uge og rejste igen. Han boede i byen.
Lucas har aldrig kendt ham.
Men på det seneste har han stillet mange spørgsmål.
- Hvad fortæller du ham? - Jeg finder på ting.
Udfylder hullerne og...
Han vil høre, at han er en tapper ridder.
Hvad med dig? Hvad er din historie?
Jeg formoder, du har en. Det har vi jo alle.
Min mor døde, da jeg var 12 år. Jeg blev sendt på et af statens børnehjem.
Det var ikke et særlig rart sted. Jeg husker ikke min far.
Men der var en mand, én af min mors venner.
Han lærte mig at fiske.
Jeg gad vide, hvordan verden ser ud, når han bliver voksen.
Hvis han når så langt.
Da jeg var dreng, længtes jeg efter sommerferien.
Lucas Weller, 2,95 kilo.
Hej, Rachel.
"Far ukendt. Ved ingen levende pårørende, Amanda Douglas.
Forhold: nabo."
Den, der udgiver sig for at være dig, er din nabo. Praktisk.
Når jeg siger "løb," løber I for livet. Vend jer ikke om.
- Leder den efter os? - Den er fra militæret.
Den oplader nok sine solceller. Den kan blive deroppe i dagevis.
- Hvad gør vi? - Vi bliver her. Vi kan ikke gøre andet.
Hvis du kender en lang historie, er det nu, du skal fortælle den.
Den kredser rundt. Den har tænder, jeg kan se dem.
Ja, og et maskingevær, der affyrer 40 skud i sekundet.
- Jeg skal tisse. - Hold dig.
Jeg tror ikke, den ved, vi er her. Så havde vi været døde nu.
Hvad har I?
En drone har registreret trafik i en zone, hvor ingen har kørt i månedsvis.
- Der er noget dernede. - Zoom ind.
Det kan vi ikke.
Vi får billederne fra militæret og kan ikke styre dronens funktioner.
- Ved de ikke, hvor vigtigt det er? - Jeg tror, de er ligeglade.
Det er Kross. Jeg ved, han er dernede.
- Bilen lugter! Døde nogen herinde? - Det er muligt.
- Hvad laver den? - Den kredser bare langsomt rundt igen.
Nej! Stop, Lucas!
Okay, der var engang et land meget langt borte.
Der boede en kæmpe, og kæmpen...
Kom nu, og kæmpen...
Det er dum leg, jeg er ikke et lille barn mere!
Jeg hader kæmper. Han døde af solstik.
Den er næsten lige så dum som "Gæt, hvad jeg ser..."
Jeg kan se noget hvidt.
Hvis du gør det igen, brækker jeg armen på dig!
Sluk den, Lucas!
- Ved du, hvad indianerne sagde til mig? - De er ikke rigtige indianere.
- Det Nye Eden er en dødslejr. - Hvad?
Millioner af mennesker bliver brændt til aske.
Derfor skriver de aldrig. Deres fingre og arme er brændt til kul.
- Det er en forfærdelig ting at sige. - Det er sandt.
Først tvinges man ind i et gaskammer, og bagefter bliver man brændt i en ovn.
Det ender kun lykkeligt i fortællingerne. Kæmperne tramper altid på de små.
Noah...
Se på mig, Noah. Sig til min søn, at han tager fejl.
- Hvad ser jeg på? - Det Nye Eden.
- Hvad er det her? - Krematorie seks.
Forstør.
Hvad har vi gjort?
Der er ikke nok mad og vand.
Det, han siger, er sandt.
Se, mor. Dronen er væk!
Det er en forbandet hemmelighed at holde på.
"Denne brochure forklarer det hele." Hvordan kan du sove om natten?
- Det kan jeg heller ikke. - Hvorfor redde mig og min søn?
Dette er den Rachel Weller, jeg kendte. Hvem er du?
Endelig kom du efter din søn. Hvorfor var du så længe om det?
- Er han alt det, du forestillede dig? - Ja.
Fandens!
- Bare rolig, knægt. Duk jer. - Duk dig, og bliv nede.
- Har du din lommelygte? - Ja, mor. Jeg skal tisse.
Okay, vær forsigtig.
Hallo?
Hallo, sagde jeg.
- Lod du ham gå alene på toilettet? - Han skulle lave.
Han insisterede, han er ikke et lille barn mere.
Okay, motoren er for varm.
Der må være vand i toiletcisternerne.
Samtidig ser jeg efter, hvordan det går med Lucas.
Det er bare en leg, til nogen mister et øje.
Verden kan være meget farlig, lille ven.
Lucas?
Fandens også!
Løb!
- Vi kan ikke tage af sted uden Lucas. - Vi henter ham nu.
Tre er én for mange. Jo før du indser det, jo bedre.
Du er så sej for at slå på et barn. Dine venner burde se et billede af det.
Din lille lommetyv... Hvor er det?
- Det ser så ægte ud. - Giv mig det!
- Jeg henter det. - Snothvalp...
- Hvad er planen? - At få ham ud gennem bagdøren.
Pis!
Jamen dog. Okay.
- Undskyld... - Hvad er der?
Vi fandt dette.
- Tak, Porter. - Det var så lidt.
Brugsanvisningen blev trykt i 1951.
"En rem er en måleenhed for ioniserende stråling."
Dengang rådede man til ikke at udsætte sig for mere end 5.000 millirem om året.
Eksponering for 600.000 millirem er dødeligt.
Rachel og jeg var venner.
Vi boede tæt på hinanden.
Lucas var to år, og Rachel ville sælge ham.
Hun ville sælge sin lille dreng.
Du må forstå, at folk spiste deres naboer.
Men Lucas var...
Han var bare så smuk, at jeg ikke kunne lade det ske.
Og vi skændtes og...
Det var et uheld.
- Lucas tror, du er hans mor. - Det er jeg også.
Jeg er hans mor. Jeg elsker og beskytter ham.
Jeg ville gøre hvad som helst for ham.
Hver dag bekymrer det mig, hvad verden vil gøre mod ham.
Men hvad med...
Vil du fortælle ham, du er hans far?
Skal jeg sige, jeg er hans far, men at du ikke er hans mor?
Eller at vi kendte hinanden men lod, som om vi ikke gjorde?
Tror du, han er klar til sandheden?
Jeg håber, søen er der.
To tusind millirem.
- Hvor slemt er det? - Det er ikke godt.
Gå tilbage til bilen, og sørg for, Lucas ikke stiger ud.
- Hvordan går det deromme på bagsædet? - Jeg siger til, hvis jeg taber håret.
Fortæl om søen, om hvordan du lærte dig fiske.
- Du har hørt historien hundrede gange! - Jeg vil høre den igen.
Der er ikke mere at fortælle. Hvorfor fortæller du ikke mig en historie?
Jeg har ikke gjort noget, der er værd at fortælle. Vil du lære mig at fiske?
Lad os nå dertil først.
Jeg har næseblod.
- Taber jeg håret? - Nej, du er lige så flot som altid.
- Indimellem får jeg næseblod. - Han klarer sig.
- Lover du det? - Ja, det lover jeg.
Når du er klar.
Kross ser ud til at have tilpasset sig godt til livet udenfor byen.
- Han flygter mod sin fortid. - Forestillingen om noget bedre.
Den fører ham ingen vegne.
Måske.
Men hvis vi alle stak af, hvem skulle så holde på vores hemmelighed?
Måske er nogle for store at holde på.
Jeg er enig.
Man kan ikke dræbe syv millioner, uden at det afsløres før eller siden.
Vi er på den forkerte side af historien, Porter.
- Den sidste side mangler! - Ja, jeg har den i lommen.
Min atomubåd er på den. Når jeg sparet seks dollars sammen, bestiller jeg en.
- Du ved, den her er 80 år gammel, ikke? - Jo.
Okay!
Tak.
- Her. Har du brug for vand? - Nej tak.
To millirem. Det er almindelig baggrundsstråling.
Vi kan se køletårnene. Nålen på måleren burde nærme sig maksimum.
Kan du række mig lygten?
God idé.
Det er to millirem. Det er ufarligt.
Hvorfor siger de så, der er stråling? Mor, hvorfor skræmme os på den måde?
Fordi det er lettere at skabe frygt end at bygge en mur.
Så kører vi!
DET NORDVESTLIGE MONTANA
- Jeg kan se noget grønt. - Et træ.
Jeg har aldrig set så mange.
Måske er vi døde uden at vide det.
Måske er livet efter døden fuld af træer!
Hvad betyder den røde lampe?
Glem det. Jeg tror, jeg ved det.
Løb!
Han tror, han har klaret det.
Det var tæt på.
Vær sød at hjælpe os!
Kom nu!
Jeg skyder jer i ryggen!
Du har ingen beføjelser her.
Stedet ser mere imponerende ud på et kort. Det er et fint sted.
Hvordan vidste du, her ikke var nogen stråling?
Det vidste jeg heller ikke.
Det kræver mod, Noah. Vejen fører ingen steder hen, det har den aldrig gjort.
Det burde du have vidst.
Den der tager jeg.
Ingen behøver at få at vide, hvad du har gjort.
Giv os det, du har stjålet, så genopretter vi dit ry. Du kan starte forfra.
Desværre har jeg... Jeg har kun én returbillet.
- Nej! - Mor!
Du er ikke en helt, Noah. Og det bliver du aldrig.
Giv mig hukommelseskortet.
Vil du have hukommelseskortet? Så lad drengen gå.
Lad ham gå, Adam. Han er et barn!
Det er ikke hans kamp.
Han er ikke noget barn. Han er et uhyre. Og jeg burde tage dit øje.
Okay, løb! Inden jeg skifter mening.
- Giv mig hukommelseskortet. - Løb! Forsvind herfra!
- Kom og hent mig... - Løb!
- Så han ved ikke, du er hans far? - Nej.
Det er nok bedst på den måde.
Det er tomt.
Der er ingenting! Det er tomt!
Han sagde, du skulle løbe. Hører du ikke efter?
Så er det nok. Så er det nok, dit lille uhyre.
Ja, jeg er sikker på, det er Kross. Vi har problemer.
Mor...
Mor.
Du kan finde mig.
CANADISK RANGERSTATION
Jeg har ventet i næsten en uge på Noah.
Hukommelseskortet, han gav til agent Westinghouse, var tomt.
Gav Noah dig noget?
Det Nye Eden er en dødsfabrik.
Et gaskammer på 80.000 kvadratmeter med seks krematorier.
Dette er de uskyldiges ansigter.
De syv millioner ofre for folkemord udført med statens godkendelse.
Vær bange. Vær meget bange.
I kan blive de næste.
Lad revolutionen begynde.
- Hvor skal I hen? - Til byen. Alle sammen.
En revolution er i gang. Har du ikke hørt det?
Hvad fanden sker der?
Pis!
Da jeg var dreng, længtes jeg efter sommerferien.
Tekster af: Vibeke K. Petersen